Tidligere i "Marvel's Inhumans" ...
Find kongefamilien, og fuldfør din mission.
Du kan ikke regenerere for evigt. En dag vil du dø.
Jorden er ikke så frygtelig, som jeg troede.
- Maximus betalte for forskningen. - Han slår os alle sammen ihjel!
Gorgon er død.
De er stadig efter os. De giver ikke op.
- Hvor fører I mig hen? - Løb, eller jeg dræber dig.
- De løber ud mod vejen. - Der fanger vi dem.
- Flora! Til højre! - De fanger os.
Bolt, til venstre.
Vi må holde tempoet.
Vent!
Stands, eller I får med min mand at bestille.
Jeg er ikke soldat.
Du har samarbejdet med min fætters mordere.
Du befriede mig. Kvinden dér dræbte min assistent.
Hvad lavede du med Maximus?
Han finansierer min forskning i menneskenes transformering -
- og genskabelsen af processen bag. Al min forskning er i min kuffert.
Derfor tog Maximus magten. Han vil gennemgå terrigenesen igen.
Det ville Det Genetiske Råd aldrig tillade.
Måske er de allerede blevet dræbt. Hvor mange flere skal dø?
Hvad vil du nu?
Hvilken slags besked vil du sende til Maximus?
- Du er selv ude om det her. - Nej!
- Hvorfor? - Hun vender tilbage som altid.
Det håber jeg ikke.
Hendes lig vil fange Maximus' opmærksomhed.
Tabene bliver store, hvis han fortsætter.
Det her må høre op!
Vi kan ikke gå rundt og slå alle ihjel.
Hvilken konge ville du være, hvis du dræbte din bror?
Hvilket kongerige ville Attilan være?
Der vil ikke være et rige, hvis vi ikke handler.
- Handlinger har konsekvenser. - Det vil Maximus snart lære.
Det ville være dumt at tro, at Tibors gruppe var de eneste oprørere.
Indled en eftersøgning.
- Rør jer ikke! - I kan godt glemme det.
Jeg brænder våbnene ud af hænderne på jer.
- Jorden har gjort dig mere dristig. - Jeg har en besked fra din konge.
Black Bolt kræver sin ret til at indkalde til forhandling.
Vi returnerer dine folk for at vise god vilje.
Hvorfor nu?
Gorgon er død.
Jeg forstår i det mindste. I har fået nok.
Jeg imødekommer ønsket. Vi mødes til middag.
- Vi kunne have taget hende. - Nej.
Desuden får jeg, hvad jeg ønsker.
For første gang i mit liv er min familie kommet til mig.
Og jeg har fordelen, når de alle er samlet.
Middag. Et perfekt tidspunkt til hans henrettelse.
Karnak, det kan ikke være vores hensigt.
En forhandling skal forhindre flere blodsudgydelser.
I bedste fald en forhalingstaktik.
Han tror, vi er svage, og det vil han udnytte.
Og sæt vi er det. Ikke svage, men trætte.
Vi har mistet så meget, og det har sået splid mellem os.
Overleve? Jeg vil mere end at overleve.
Er det her det liv, du ønskede?
Jeg ved godt, at Maximus prøvede at få os dræbt, men hvor stopper det?
Hvad nu, hvis forhandlingen ikke bærer frugt?
Jeg ved om nogen, hvad Maximus er i stand til -
- og jeg ved, at han skal bøde for sine handlinger, men ...
Jeg beder dig.
Der er ét sted mere, vi skal hen.
Os alle sammen.
Vent.
Triton!
Vi troede, at du var død.
Jeg blev såret, men vi havde aftalt et mødested på forhånd.
Vores konge mente, at det var bedst, at Maximus troede, hans plan virkede.
- Hvorfor fik vi ikke noget at vide? - Han havde vel sine grunde.
- Hvor er Gorgon? - Kom.
Han er død.
Og hans død er ikke en del af en plan.
Hemmelig eller ej.
- Hvorhen? - Hjem.
Til den kongelige bunker.
Er det her vores bunker?
Hvorfor har jeg aldrig set den før?
Hvorfor har vi den?
I tilfælde af situationer som denne. Hvor langt er vi fra paladset?
- Undskyld, hvor er vi? - Attilan. Vi er på Månen.
Hold nu op.
Fiskemand, teleporterende hund ... Ja, måske.
Har du svært ved at følge med? Det har jeg også. Triton lever.
Vi har en hemmelig bunker og en længe forberedt strategi.
Var Gorgons død og det her alt sammen en del af din plan?
Jeg kender alt til knas i ægteskabet.
Det ville være klogt af dig at aflægge et tavshedsløfte.
Du lod os sørge over Triton. Du nedværdiger os, når du lyver.
Men det er din pligt som min mand altid at være ærlig over for mig.
Det er fornærmende, at du kører mig ud på et sidespor.
Tiden på Jorden gav mig mulighed for at træde et skridt tilbage -
- og se, hvordan folk opfatter mig og os.
Jeg elsker dig, men jeg vil være mere end bare din tolk.
Jeg vil inddrages, når noget påvirker vores folk og vores liv.
Jeg er dronning. Hvis vi ikke altid følges ad, må vi gå hver vores vej.
Fortæl mig nu, hvad planen er.
Forberedelse til krig.
Hvor skal han hen?
Han skal fjerne en bedrager.
Der har vi dig.
Jeg var begyndt at spekulere på, hvor længe jeg skulle vente.
Sendte de mig tilbage?
De vil forhandle. De er løbet tør for alternativer.
Gorgons død må ligge til grund for Black Bolts tilbud om forhandling.
- Vi har alle lidt tab. - Ja, og det må jeg anerkende.
Selv om han var en forræder, skal folket se mig ære ham.
En konge må vise storsind.
Er der noget galt?
Du vil være en inhuman. Det er dit motiv for oprøret.
Hvorfor bekymrer du dig om mit motiv -
- hvis du får, hvad du vil have?
Jeg fulgte dig, fordi jeg så nogen -
- som overvandt, at han blot var et menneske, og blev konge.
Det var en person, som jeg kunne beundre.
Så jeg er rigtig dygtig ...
... af et menneske at være. Var det dét, du forelskede dig i?
Uanset hvad jeg gør, vil det altid være historien.
Han klarede sig godt til trods for, at han er noget underlegent -
- noget, der skal ynkes.
Men ikke længere. Snart kan jeg blive den mægtigste inhuman nogensinde.
Efter min nye terrigenese vil jeg føre Attilan ind i en ny æra.
Folket skal se, at alle kan opnå noget stort.
Det er den nye historie om Maximus, og det kan blive deres.
Den vil føre os til Jorden -
- og til et liv, der er langt større, end de kan forestille sig.
Forskningen er mildest talt kontroversiel og kompliceret.
- Jeg kan forenkle det for dig. - Jeg skal forsøge at følge med.
Maximus vil splejse sit dna med de her prøver -
- og vise mig en proces, der fremkalder en forvandling.
Det hedder terrigenese.
Okay. Er det så derfor, jeg er her?
Jeg har ikke noget at bidrage med i en krig.
Hvis Black Bolt har bragt dig hertil, er du af værdi.
Jeg er i sikkerhed her i bunkeren, ikke?
Ingen af os er i sikkerhed.
Kære attilanere. Venner.
Vi er samlet for at ære Livgardens tidligere kaptajn -
- min højtelskede fætter Gorgon.
Det er svære tider -
- og et familiemedlems død kan kun bringe mig sorg.
Mit hjerte bløder -
- for det lykkedes aldrig Gorgon og mig at bilægge vores strid.
Vi var børn sammen.
Vi voksede os stærke sammen skulder ved skulder -
- men der var altid afstand.
Jeg gjorde mit bedste.
Gid han havde anstrengt sig lige så meget.
Der var en kløft.
Han kunne aldrig se, hvem jeg virkelig var.
Hele min familie lider sørgeligt nok af en blindhed, som forgifter alt.
De kunne ikke se mig og jer, og nu betaler vi alle sammen prisen.
Vi skal nu indlede en forhandling, og mit dybeste ønske er -
- at vi bilægger vores strid og undgår flere tab.
Må Gorgon blive den sidste faldne.
Du mødes med Black Bolt i midten. Ingen våben.
Du kan tage imod eller afvise hans tilbud. Ingen blodsudgydelser.
Fint.
Der har vi ham. Og han har min videnskabsmand.
Det ser ud, som om vi er kommet krybende.
- Det er ikke en ideel genforening. - Vi kunne have gjort det privat.
Du er et familiemedlem, og derfor vil vi være nådige.
Du insisterer på en ny terrigenese, og det vil vi imødekomme.
Vi vil give dig din forsker, så du kan gå videre -
- men til gengæld kræver vi tronen tilbage.
Vi vil undlade at straffe nogen, så her igen kan blive fred.
Du vil gerne være en af os.
Det ønsker vi også.
Jeg siger ja.
Er det rigtigt af os at bruge et menneske i en byttehandel?
Splid i familien. Jamen dog.
Det er dog ikke helt uventet, for nu har I ingenting.
Det hele er mit, og det kan I ikke udstå.
- Maximus, jeg advarer dig. - I har ingen magt til at gøre noget.
Udvise nåde? Blive en af jer?
Jeg har altid været en af jer -
- og nu er jeg konge! Og det vil jeg forblive.
- Du sagde ja. - Jeg reddede jeres fange.
Han er min ven, og jeg vil gøre alt for mine venner.
Jeg afviser jeres tilbud.
Glem ikke, kære bror, at det her er en forhandling.
Det ville forfærde folket, hvis du gjorde mig ondt.
Næste gang, jeg ser dig, min bror -
- slår jeg dig ihjel.
Det er utroligt. I har gjort en hel by på Månen beboelig.
- Det er ufatteligt. - Ja, ja.
Jeg vil gerne se dit arbejde.
Ja, selvfølgelig.
Disse dna-prøver stammer fra mennesker -
- som har gennemgået det, I kalder terrigenese.
- Og du har en liste over kræfterne? - Ja.
Jeg vil have den, så jeg kan vælge, hvilke kræfter jeg vil have.
- Så gensplejser vi ... - Det er ikke så ligetil.
Det er det i Attilan.
Du må give mig et øjeblik. Jeg har nogle bekymringer ...
- Jeg er ligeglad. - Jeg ved ikke, om det er sikkert.
Genstykket skal testes i et kontrolleret miljø.
Hvis du springer det over, kan du dø.
For slet ikke at tale om, at jeg ikke ved, hvad terrigenese er.
Terrigenese er det, der forbinder os og definerer os som inhumans.
Det forener os på tværs af generationer og klasser -
- binder os til vores arv og historie.
- At blive ignoreret af den ... - Det er en fornærmelse.
Men det kan der rettes op på.
Du står foran et stort spring fremad -
- for både mit og dit folk.
Du vil være en del af noget, der aldrig før er sket.
En anden, manipuleret terrigenese vil ændre historiens gang -
- og dit navn vil for altid være forbundet med det store øjeblik.
Du må have mig undskyldt.
Der mangler vand og strøm i de underjordiske sektorer.
- Hvor er vedligeholdelsesmandskabet? - Udskrevet til Livgarden.
Jeg frygter, at det er loyalisters eller kongefamiliens værk.
De kan umuligt være blevet her. De er rejst tilbage til Jorden.
Det kan være sympatisører. Find det tidligere vedligeholdelsesmandskab -
- og bed dem udføre reparationer indtil videre.
Declan.
Tag din kuffert med.
Jeg ved godt, at forhandlingen bekræftede din værste frygt.
Husker du første gang, jeg kom ind i Stillerummet?
Jeg havde hørt, hvad du havde gjort ved dine forældre, og ville hovere.
Efter den smerte, de havde forvoldt mig -
- syntes jeg, det var vidunderligt, at du nu led.
Jeg ville se dig lide. Jeg troede, at du var uforbederlig.
Men så kiggede du på mig, og jeg kunne se det i dit ansigt.
Jeg kunne så, at vi var ens. Vores omstændigheder var bare forskellige.
Vi var begge to fanget i noget, som vi ikke kunne kontrollere -
- og det sårede os dybt.
Den smerte lod os blive venner.
Det, jeg så i dag, var meget bekendt.
Det var to personer med den samme smerte.
Intet er uopretteligt.
Det er en smuk historie, men den ser bort fra en større sandhed.
En kontekst.
Jeg er ked af, at du har det sådan, Karnak.
Vi bærer en del af ansvaret for det, der er sket.
Jeg håber, at vi vil træffe de rigtige valg, når tiden kommer.
Dronningen ...
Dronningen har håb, og det har jeg også.
Hvis vi skal vinde, har vi brug for vores kaptajn.
Jeg har set på Declans forskning, og der er naturligvis en brist.
Lad os lade Maximus opdage det selv. Men jeg har en løsning -
- og jeg vil bringe Gorgon tilbage via en anden terrigenese.
Det er farligt, og jeg ved ikke, om det vil fungere.
Den Karnak, jeg kender, ville aldrig handle uden at være sikker på sejr.
Mit håb skal ikke visne, mens jeg venter på vished.
Jeg er nødt til at gøre det nu.
Beklager, men du ved godt, at det er forbudt.
En anden terrigenese kan medføre vanvid, afhængighed og død.
Det er ammestuehistorier. Der er ingen, der faktisk ved det.
Jeg troede, vi skulle mødes med et hold reparatører.
Vi skal finde ud af, hvorfor strømmen er gået.
Nej!
Det her er ret vigtigt. Det må ikke slå fejl.
Vi skal finde ud af, hvorfor strømmen er gået.
Nej!
- Du skal ikke dræbe mig igen. - Jeg vil hjælpe dig.
- Du ved, at jeg kan se alle brister. - Og udnytte dem.
Jeg kan se din brist, og jeg vil hjælpe dig.
Jeg så dig på gårdspladsen i dag.
Jeg har holdt øje med dig, siden vi var på Jorden.
Du støttede den forkerte, og det ved du godt.
Du angrer Gorgons død. Hans offer reddede dit liv.
- Det var ikke hans intention. - Sæt det var.
Han lærte dig, at man altid skal gøre det rigtige på det rette tidspunkt -
- men det evner du ikke endnu, vel?
- Det gør jeg heller ikke. - Indrømmer du, at du har en svaghed?
Min tid på Jorden har forandret mig. Måske. En smule.
- Hvordan kan jeg hjælpe? - Jeg har brug for lidt af dit dna.
- Hej. Hvordan har du det? - Frygteligt.
Hvad er der i vejen?
Jeg fik knap nok sagt farvel til Dave.
- Du holder meget af ham, ikke sandt? - Ja, det gør jeg vel.
- Selv om han er et menneske? - Ja, det er underligt.
Jeg har altid troet, at de var forfærdelige.
Men sandheden er, at de ikke er så slemme.
Jeg vil virkelig gerne se ham igen.
Det forstår jeg godt. Du har ikke mange venner heroppe.
Ved du, hvad jeg så på Jorden?
Almindelige mennesker med almindelige liv.
Ingen kræfter, ingen paladser, bare ... liv.
Det er det, jeg gerne vil have.
Sammen med Dave?
Jeg vil i det mindste gerne have muligheden.
Jeg vil ikke nøjes.
Din familie saboterer byen.
Måske ved Maximus ikke, hvad det kræver at holde et kongerige i gang.
Og måske kender du alle sprækker i kongerigets infrastruktur.
Det er muligt. Nu er tiden kommet til dit bidrag.
Er kaptajnen af Livgarden bange for nåle?
Jeg troede, at det var den svaghed, du snakkede om.
Din evne til at regenerere vil blive overført -
- ved hjælp af nanogenteknologi.
Du skal vide, at mine kræfter måske ikke er så stærke længere.
- Hvad mener du? - Det var noget, Declan sagde.
Det var snarere en advarsel, og jeg ved ikke, om det er sandt.
Det, der gør mig til den, jeg er, fungerer ikke som før.
Jeg forstår. Jeg har selv haft nogle problemer -
- som har tvunget mig til at tænke.
- Måske er det en fordel. - Lad os håbe det.
Tror du virkelig, det vil fungere?
Jeg har brug for, at det fungerer.
Gorgon?
Kom nu.
Det er nødt til at fungere.
Husk, at det tager tid.
Det fungerede ikke.
Måske har døden et formål.
Måske skal vi acceptere det i stedet for at prøve at ...
... undgå det.
Luk ikke nogen ind!
De er mange. Vi kæmper eller flygter.
Vi flygter, men jeg flygter ikke sammen med dig.
Er det det her? Det ligner en telefonboks.
Det er langt mere. Det er nøglen til vores identitet.
- Og vi må se at komme i gang. - Ja. Udmærket.
Vi har indsat dna'et i dig, og vi er sikre på translationseffektiviteten -
- så nu indleder vi den sidste fase.
Ind i boksen. Godt ...
En terrigenkrystal.
Den manglende brik. Hvad er den lavet af?
Du kan stifte bekendtskab med krystallerne senere.
Nu ...
Det er ikke sådan her, jeg forestillede mig det.
Hvabehar?
Før ... da vi gennemgik det for første gang ...
... var min familie til stede.
Min mor, min far, min ... bror.
Vi var omgivet af folk, som holdt af os.
Det føles som meget lang tid siden.
- Det her skulle være en sejr. - Det er det også.
Som du sagde: "Den første i en ny generation."
Ja.
Så lad os gå videre.
Hvad fanden?
Er det ikke ...?
Gorgon.
Hvordan er han kommet herind?
Det må du nok spørge om. Og hvad foregår der i mit kongerige?
Det kan ikke være godt.
Der er sket noget i kontrolrummet. Overvågningssystemet er nede.
Bliv her. Jeg henter dig, når det her er løst.
Det er begyndt.
- Triton, er alt i orden? - Maximus er kommet ud.
- Hvor mange mænd har han med? - Kun seks.
Vær forsigtig. Vi har lige fået dig tilbage.
Du skulle være død.
Hvad skal det her betyde?
I kan ikke spærre mig inde som en fange!
Endelig alene. Bror mod bror.
Det ligner dig ikke at skjule dig i mørket.
Men tiderne skifter vel, og vi skifter med dem.
Der er noget, du bør vide.
Da jeg indså, at du ville angribe, fik jeg lavet et sikkerhedssystem.
Hvis jeg dør, tager jeg hele Attilan med.
Vores beskyttelseskuppel vil blive ødelagt -
- og efter få sekunder er vi ikke mere end rumskrald.
Da jeg er den eneste, der kan forhindre det -
- ville det måske være klogt at holde mig i live.
Eller også vil det ikke. Valget er dit.
Mit kongerige for et elektronmikroskop.
Okay. Lyset er gået ud.
Jeg er dr. Evan Declan.
Jeg arbejder for Maximus.
Jeg har tilladelse til at være her.
Tekster: Rasmus Riis www.sdimedia.com